Loe läbi alltoodud kirjakoht: Psalm 25
Palve juhatuse, andestuse ja kaitse pärast1Taaveti laul.
Issand, sinu poole ma tõstan oma hinge.
2Mu Jumal, sinu peale ma loodan, ärgu ma jäägu häbisse; ära lase mu vaenlasi rõõmust hõisata minu pärast!
3Ei jää ju häbisse ükski neist, kes sind ootavad; häbisse jäävad need, kes kerglaselt sinust loobuvad.
4Issand, anna mulle teada oma teed, õpeta mulle oma teeradu!
5Juhi mind oma tõeteel ja õpeta mind; sest sina oled mu pääste Jumal, sind ma ootan kogu päeva!
6Tuleta meelde, Issand, oma halastust ja heldust, sest need on maailma ajastu algusest!
7Ära tuleta meelde mu nooruse patte ega mu üleastumisi; mõtle minule oma heldust mööda, oma headuse pärast, oh Issand!
8Hea ja õiglane on Issand; sellepärast ta õpetab patustele õiget teed.
9Ta juhib alandlikud käima õiguses ja õpetab alandlikke oma teele.
10Kõik Issanda teerajad on heldus ja tõde neile, kes peavad ta lepingut ja tema tunnistusi.
11Oma nime pärast, Issand, anna andeks mu süütegu, sest see on suur!
12Kes iganes kardab Issandat, seda ta õpetab teele, mis tuleb valida.
13Selle hing viibib heas põlves ja ta sugu pärib maa.
14Issanda osadus on neil, kes teda kardavad, ja ta annab neile teada oma lepingu.
15Mu silmad on alati Issanda poole, sest tema tõmbab mu jalad võrgust välja.
16Pöördu mu poole ja ole mulle armuline, sest ma olen üksildane ja vilets!
17Ahastused täidavad mu südame; tõmba mind välja mu kitsikustest!
18Vaata mu viletsust ja mu vaeva ja anna andeks kõik mu patud!
19Vaata mu vaenlasi, sest neid on palju, ja vägivaldset vihavaenu, millega nad mind vihkavad!
20Hoia mu hinge ja kisu mind välja; ärgu ma jäägu häbisse, sest ma otsin pelgupaika sinu juures!
21Laitmatus ja õiglane meel kaitsku mind, sest ma ootan sind!
22Vabasta, oh Jumal, Iisrael kõigist tema kitsikustest!
Taavetil oli valus. Ta koges end hüljatuna ning muretses et äkki oli Jumal end temast ära pööranud ( s 16-20). Teda ümbritses vihkamine ning ta kartis saada häbistatud. Tema karje Jumala poole ( s 4) näidata talle Jumala teerada võis osalt tulla ka sellest, et Taavet ei olnudki kindel, millist teed valida. Arvatavasti oleme kõik sellises olukorras olnud. Aga kuidas Taavet käitus?
Kõigepealt ta ootas uskudes. Oodata ei ole kunagi kerge, eriti siis kui kogeme oodates ka valu. Ometi tundub, et Taavet oli kindlalt otsustanud kinni hoida oma lootusest Jumala vastu – ja nii päevast teise, ükskõik mis juhtuks (s 5). Lisaks sellele tuletas ta enesele meelde ning uskus Jumala tõotusi mis rääkisid Tema muutumatust armastusest ning juhtimisest ( s 6-9).
10.salmist aga leiame Taaveti tunnistuse: „Kõik Jumala teed on heldus ja tõde neile, kes peavad tema lepingut“ Taavet oli ära tundnud omaenda väärtusetuse ning ilmselt ei kogenud Jumala halastust ja tõde selles olukorras koheselt, ometi vaatamata kõigele sellele – Jumal õnnistas teda. Ning Jumal kasutas Taaveti katsumusi selleks, et jagada julgustust üle kogu maailma ning üle ajaloo.
Selle kommentaari autor: Joanna Ray